Hvorfor?
- Du ved hvorfor. - Vær venlig...
Hej, Xavier.
Viktor?
Jeg skal bruge et bevis.
Man kan ikke være for forsigtig.
- Jeg troede ikke du ville dukke op. - Jeg undskylder, jeg er din nu.
Godt.
Jeg kan huske jeg har set den. Jeg kunne lide den, den var god.
Ja, for ambitiøs er jeg bange for.
Ja, du var gangsterfilmkongen, som ikke kunne fejle.
- Hvad skete der? - Jeg fejlede tydeligvis.
- Lad det nu ligge. - Nå ja, hvor gammel var hun?
- Gammel nok! - Knap tocifret antal år, husker jeg.
Du kan ikke tro alt du læser.
- Hvor vil du gerne starte? - Fra begyndelsen.
Forstadskvarter, Bukarest, Rumænien
Vi var fire. Alexandru, Ceasar, Marku og mig.
Kun én af os havde været dum nok til at låne penge af to bøller fra vores blok.
Rigorio og Flevio.
Hvor er mine penge, din lille lort? Hvor er de nu?
- Hvor er mine penge? - Kom så, lad os skride.
Skaf mig mine penge, din lille nar.
Hvorfor gjorde du det, Viktor?
Nu får vi problemer med dem.
- Sig noget, Marku. - Jeg skal gå nu.
Nej... lad ham være!
Nej!
Op...
Op!
Har du mine penge?
En uge, Kruschenko.
Ellers kommer konen til at arbejde.
Forstår du? Ja?
Godt.
Prøv at komme op. Hjælp din far, Viktor.
Viktor!
- Hvad vil du? - Jeg vil have et job.
- Hvad hedder du? - Viktor.
Du er Kruschenkos dreng, ikke?
Du ved, din far, han skylder mig mange penge.
- Er du kommet for at arbejde dem af? - Nej.
Det er ikke min gæld.
Ikke din gæld.
Du har nosser, knægt, at komme tomhændet sådan her.
Draco, kom så.
Ikke din gæld, hvad?
Nikolai, tag ham med dig i morgen.
Viktor.
Hvad er der sket med dit ansigt, knægt?
Hvad er der sket? Knægt!
Pis, mand.
- Vandt du? - Hvem vil vide det?
Har du mine penge?
Ja... ja. Ja, jeg har penge.
Her er penge.
Flere penge.
- Du snyder. - Jeg snyder ikke.
Viktor.
Okay?
- Hej? - Er Anton her?
Ja. Ja, kom ind.
- Hvem er det? - Han er kommet for at se dig.
- Hvad vil du? - Sergei har sendt mig.
- Har Sergei sendt dig? Hvorfor? - Pengene du skylder.
Har han sendt dig? Efter penge?
Fortæl Sergei, at hvis han vil have sine penge, skal han ikke fornærme mig.
- Skrid så, for fanden. - Anton, ikke foran pigerne.
Jeg har set ham, han er en af Sergeis. Skylder du ham penge?
- Jeg går ikke uden penge. - Din lille pissemyre.
Hvad fanden vil du gøre med den, din skide...
Efter hvad der skete, kunne jeg ikke blive, så de flyttede mig til byen.
Der havde været nogle dårlige hændelser så jeg skulle have tilladelse.
Så de førte os til Vadim. Overhovedet for den største familie.
Min ven, godt at se dig. Det har varet for længe.
Og hvem er det?
Franco?
Sidste gang jeg så dig var du så høj. Se dig nu. En ung mand.
Jeg er ked af at høre det med din kone.
Måske er det for det bedste, hun var ikke glad.
- Som David. Hvordan har han det? - Han har det godt.
Du må tage Franco med til huset en dag.
Så kan de have noget tid sammen.
Og dig? Er du klar til at komme tilbage?
De mænd leder stadig efter mig.
Ja, men denne gang er de den rette slags politi.
Og de leder alle de forkerte steder.
En ting mere...
Det her er en jeg håber vil være til nytte.
Han er vokset fra livet uden for byen.
De unge. Så fremmelige nu til dags.
Nå, markmus, er du klar til storbyen?
Jeg blev den yngste håndhæver.
Den fødte dræber.
Det kaldte Sergei mig.
Han fortalte mig alt.
Han lærte mig aldrig at ramme forbi.
Han lærte mig at falde i med omgivelserne.
Mit navn er Viktor.
Forræderi, det listige bedrag.
Jeg blev nødt til at lære vores fjenders hemmeligheder.
Og regel nummer et:
Nogle gange når det er nødvendigt at tvinge en mand ned på knæ...
Jeg mener virkelig nedbryde ham... er en simpel kugle ikke nok.
Du ved, Anatolie...
Du har nosser. Det kan ikke diskuteres.
Men du har ingen idé om -
- hvem du har med at gøre.
Jeg ved hvad jeg har med at gøre. Lad mig gætte...
Du vil udsætte mine nosser for en issyl. Gør det for helvede!
Men du må hellere dræbe mig, for jeg vil skyde dig en kugle for panden.
Kom nu! Hvad venter du på?
Hvad sker der?
Nej, nej. Hun har ikke noget med det at gøre.
Gør hvad I vil med mig. Hun har ikke noget med det at gøre.
Hør nu...
Jeg havde en lang karriere foran mig. Så dummede Trafficants søn, Franco sig.
Sergei og Viktor, mine helte.
- Din far sagde du havde bilproblemer. - Nej, nej, ikke bilproblemer.
Rigtige problemer.
Viktor, bilens bagagerum...
Hvorfor kigger du på ham? Har du glemt hvem du arbejder for?
Nu!
Viktor, er alt okay?
Hvad fanden er det for et tidspunkt, Frankie?
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Det er Franco, ikke Frankie.
Frankie, Franco... Er det ikke pisse ligegyldigt?
Vi har ventet her i en time, som idioter.
Det er godt at vente.
- Hvor meget? - Fem.
- Det er lidt højt. - Det inkluderer Guldlok.
Jeg går ud fra hun ikke nåede ud af bjørnefars seng.
Rigtig godt, David, rigtig godt.
Undskyld mig.
Han har ændret den.
Det er en joke.
Viktor, pistol.
Nej!
Franco!
Far...
Far, jeg skal bruge en læge, jeg bløder slemt.
Se på mig!
Ryd det op, ingen spor.
Han bliver ikke i stand til at begrave det her.
David var Vadims dreng.
Sergei havde ret. Trafficant kunne ikke begrave det.
Godt valg.
Du ville have dræbt mig med den.
Jeg havde ikke noget valg, du forstår nok...
Nej.
Af alle mennesker... forstår du...
Du forstår det.
Du ved det var nødt til at være mig.
Ja... ja.
Stadig den samme.
Efter alle de år, stadig den samme.
Ingen følelser.
Ingenting og ingen når ind til dig.
Vær positiv, Sergei.
Forstår du...
Jeg vidste ikke hvor bange du var.
Ikke før nu.
Farvel, min ven.
De ville ikke stoppe før jeg var død, så jeg gav dem hvad de ville have.
London, England
Så der var jeg, en død mand i et fremmed land.
Jeg kendte ingenting og ingen.
Men det var let at ændre, man skulle bare vide hvor man skulle lede.
Det havde Sergei lært mig godt.
I Bukarest aflyttede vi nogle af de bedste hoteller.
Politikere, alfonser og gangstere brugte dem, når de skulle more sig.
- Hvad fanden laver du? - Her.
Det betød ikke noget hvilket land eller by du befandt dig i.
Mafiaens overvågning var altid den samme.
Jeg ledte deres filer igennem efter noget jeg kunne bruge.
Det tog mig noget tid. Så fandt jeg det jeg skulle bruge.
- Hvor er Rapha? - Jeg kender ingen Rapha.
Pis!
Den næste bliver her, hvor er han?
- Han er på et tilholdssted. - Hvor?
- Firth Street, nr. 44. - Hvor præcist?
- Bygning 7, Industri Øst. - Okay godt.
Hans navn var Rapha, en gangster der blev stikker.
Gemt på et sikkert sted, indtil han kunne vidne.
Mange folk ledte efter ham. Jeg kunne have solgt informationen.
Men jeg havde noget andet i tankerne.
Et øjeblik.
Skyd ikke. Skyd ikke!
I munden.
Over hovedet.
Bed.
Op og stå.
Hej, Rapha.
- Hvem er du? - Vigtigst er hvad jeg kan gøre for dig.
- Og det er? - Ting dine mænd ikke kan.
Han er panser, en skide muldvarp.
- Han har en pointe. - Vil du ikke have ham? Kom så går vi.
Jeg har en bedre ide, hvad med dette:
Vi beholder ham... og dræber dig.
Ingen har set dig komme og ingen vil se dig gå.
Ja, men du vil vide det, ikke?
Det er nok.
Få ham ud herfra.
Afsted.
- Hvad hedder du? - Viktor.
Hvor bor du?
Jeg ringer til dig, du får lidt tid til at tænke over mit tilbud.
Charles Brett, en betjent der er blevet vanskelig.
Ingen familie, ingen venner.
Han har sin egen afdeling og han kan ikke købes, tro mig, vi har prøvet.
En rigtig korsfarer.
Du sagde du ville have et job.
Her er det, få ham skaffet af vejen.
Men du har ikke brug for mig til det.
- Enhver kan slå ham ihjel. - Det er problemet, det kan vi ikke.
Gør vi det, ryger handskerne af for alle.
Du sagde, du kunne gøre ting, som vi ikke kan.
Bevis det.
Hvad er det?
Prisen.
Det er et højt tal.
Okay.
- For fanden! - Det må du undskylde.
Jeg skaffer dig en ny.
Kan jeg få en ny kop?
Undskyld.
- Hvordan fanden gjorde du det? - Aviserne siger han døde af hjertestop.
Flydende nikotin.
Jeg vil have alle detaljerne, hele historien. Men først fejrer vi det.
Roxie, Angel, det er Viktor.
Læg den fra dig.
Roxie, visiter dem. Angel, visiter ham.
Fart på!
Giv mig den.
Du... kører.
Hent Kovacs.
Hvor fanden er Kovacs!
Hvad er der sket?
Nogen vidste vi kom.
Lad mig gætte.
Jeg vidste den pikslikker betød problemer, fra han trådte ind ad døren.
Hvad er du?
Undercover? Politimand, pikslikker?
Har du tænkt dig at svare den?
Dit lede svin.
Du solgte mig til Brett, for hvad?
Troede du han ville lade dig slippe?
Hvad fortalte du dem?
- Utroligt at jeg tog så meget fejl. - Det sker.
Det er svært. Alle vinkler, hele tiden. Du ved hvad de siger.
- Jo tættere man er på. - Ja, men du så det.
- Jeg er udenfor. Lettere at se ind. - Nu er du indenfor.
- Vil du stadig kunne se dem? - Det kan jeg ikke sige.
Kovacs vidste ingenting om dig.
Ja måske, måske ikke.
- Jeg kan ikke tage risikoen. - Okay, så du skal gå.
Gør mig en sidste tjeneste.
Tænk ikke på at få det til at ligne en ulykke.
Det er for at sende et budskab.
Farvel, Viktor.
- Godaften. - Hej, Steve.
Undskyld, kan jeg hjælpe jer?
Bliv og få en drink med os denne gang.
Rolig.
Vil du have noget af det her?
Godt, mere til os.
Vi kan ikke lade dig gå endnu.
Som manden sagde...
Så er det nok.
- Hvad er det? - Min halskæde.
Vi bliver nødt til at gå... Nu.
- Du tager ikke med? - Jeg venter på der kommer en anden.
Det virker forkert at afslutte det sådan her.
Mit navn er Bethesda.
Viktor.
- Hallo? - Hallo...
Jeg har noget af dit.
Viktor...
Det her er ikke nemt for mig, Bethesda.
Jeg har ikke gjort det før.
Okay, det er en dårlig idé.
Den værste.
Seks måneder senere
Du elsker mig ikke.
Jeg ved ikke om du overhovedet ved hvordan man elsker.
Bethesda.
- Jeg vil ikke have at du går. - Så giv mig en grund til at blive.
- Vil du virkelig vide hvad jeg laver? - Ja...
- Er du sikker? - Ja.
Du får ikke brug for den.
Historien?
Er den det værd?
Nej.
- Hvad hedder han? - Alex...
Jeg siger det kun én gang.
Du er død.
Forlad denne by, forlad dette land i aften.
Og du kommer aldrig, aldrig tilbage. Er du med?
Gå så.
Den Bethesda lyder som en fantastisk kvinde, ville gerne have mødt hende.
- Gør du nu, hun kommer i eftermiddag. - Det har du ikke fortalt?
Det blev aftalt i sidste øjeblik... Hun er fan af dit arbejde åbenbart.
Nå, men det vil da være en ære. Hvad så nu?
Det ved jeg ikke. For første gang i mit liv har jeg ikke en plan.
- Vi finder ud af det sammen. - Og hvilken type far tror du du bliver?
En stærk en.
En god en.
Du afslutter en livsbane med vold bare sådan uden videre.
Hvis bare det havde været så nemt.
Sidste gang jeg så nogle af dem, var vi børn.
Slog tiden ihjel og gemte os for bøllerne i vores blok.
Det var over 20 år siden.
Men jeg genkendte ham, i det øjeblik jeg så hans ansigt.
Hej, Ceasar.
- Viktor... - Jeg troede ikke jeg ville se dig igen.
Hvordan fandt du mig?
En britisk betjent så dig.
Og de andre? Marku? Alexi?
Det er lang tid siden, bror.
Alexi, hans mor rejste med ham væk kort tid efter du rejste.
Hørte ikke fra ham efter det.
Marku? Han er den værste, han har fået en fed kone og et par børn.
Og dig? Jeg så dig aldrig som en af Trafficants drenge.
Hvilket valg er der? Du er enten en skiderik eller på skideren.
Vil du se en på skideren, så besøg Marku!
- Hvem ellers ved besked? - Ingen andre ved noget...
Jeg advarer dig, Ceasar.
Tror du efter al den tid, hvor de troede du var død...
- at Trafficant ville ønske Vadim skulle vide, du var i live hele tiden?
Så må jeg dukke op og lade dem tage sig af ham for mig.
Så kommer de efter dig... alle sammen.
- Og det ville du ikke overleve. - Jeg overlevede sidste gang.
Prøv det, hvad ved jeg.
Jeg tror du ved for meget, Ceasar.
Hør nu, jeg er den eneste der ved, du er i live.
- Og du siger ingenting. - Jeg havde ikke noget valg før.
Jeg ønskede ikke at gøre det.
Kom nu, Viktor, det er mig, vi er brødre.
Nej, det tror jeg ikke.
Du har ikke en chance. Du kan ikke komme tæt på ham.
- Jeg kan komme tæt på ham. - Du ved ikke hvornår du bør trække dig.
Ceasar, jeg har altid kunnet komme tæt på ham. Det har du aldrig forstået.
Jeg kunne have slået ham ihjel når som helst, selv da han sendte Sergei.
Men jeg valgte ikke at gøre det af loyalitet.
Loyalitet? Viktor, det gør du ikke.
Det er mig, Ceasar. Du kan stole på mig.
Forstadskvarter, Bukarest, Rumænien
- Viktor? Er det dig? - Marku...
Jeg bor ved siden af nu, jeg hørte en lyd, jeg troede det var børn.
Hvor er hun?
Det gør mig ondt.
Hvornår?
Ikke lang tid efter du rejste, måske et år, jeg prøvede at hjælpe, men...
- Hvad med pengene jeg sendte? - Flavio, de tog over da du tog af sted.
Jeg er ked af det.
- Hvor er de? - Du ved hvor de er...
Da de fortalte at du var død...
Det er godt at se dig.
- Hvad har du gjort ved ham? - Franco? Han er i live.
Om han bliver ved med at være det er op til dig.
Jeg mente det aldrig på denne måde.
Du ved jeg ikke havde noget valg. Han er min søn.
Måske første gang.
Denne gang havde du et valg.
Jeg var væk, død.
- Hvordan fandt du ud af det? - Rygter, til at begynde med.
Men der er altid rygter... Betjente der jager spøgelser.
Jeg tænkte ikke videre over det.
Ikke før vi fik den videooptagelse af dig.
Det var noget af en optagelse.
- Hvordan fik du fat i den? - Det overrasker dig, vores rækkevidde.
Hvordan?
Alexandru, du husker ham.
Drengen blev god, han blev Inspektør i Interpol. Det kom til ham.
- Hvorfor ville han hjælpe dig? - Tror du han fik succes uden hjælp?
Da jeg så hvordan du håndterede de mænd, det gjorde mig stolt.
Det knuste mit hjerte, da jeg gav ordren.
Men du gjorde det? Jeg er her stadig?
Og jeg ser på dig nu, og jeg kan ikke gøre det igen.
Du var mere som en søn for mig end min egen.
Franco er svag.
Han har ikke din styrke, din disciplin...
Ting vi deler. Kom, lad os begrave vores fejl fra fortiden.
Spise og drikke og så skilles vi.
- Okay, og kontrakten? - Annulleret.
Du har vist din loyalitet, selv under de mest ekstreme omstændigheder.
Jeg har altid vidst at du var speciel.
Stenkold. Det plejede Sergei altid at kalde dig
Jeg har altid troet han var lidt bange for dig.
Måske.
Jeg har altid undret mig over hvordan du fik ham til at gøre det.
Det var ikke nemt. Han opfostrede dig.
Jeg tror det var lige så svært for ham som det var for mig.
- Så hvad sagde du til ham? - Sergei gjorde som han fik besked på.
Jeg havde aldrig forestillet mig det ville være så let for ham.
Der er tænkere og der er dem der handler, Viktor.
Du og jeg, vi tænker... Han handlede...
Man kan ikke ændre sin natur.
Ja, du har nok ret.
Så kan vi da blive enige om én ting.
Lad være...
Venstre hånd.
Langsomt.
Sæt dig ned, Alexi.
- Jeg forventede ikke at se dig igen. - Det har jeg hørt meget på det sidste.
Du er her, det betyder at Trafficant er død.
Du har en smuk familie.
- Hvis du så meget som tænker på... - Vær ikke så naiv.
Du solgte mig til Trafficant.
Jeg ønskede det ikke, Viktor. Jeg hadede ham.
Men jeg stod også i gæld til ham.
Jeg tænkte jeg kunne bruge det til at købe mig ud.
For deres skyld.
Begrav optagelsen, Alexi.
Som dig... har jeg også en grund til at ville ud.
Har du tænkt dig at dræbe mig?
Hvis jeg skal komme tilbage igen...
Så gør jeg det.
Du lod ham leve?
- Han havde for meget at miste. - Lige som dig?
Det går jeg ud fra. Lige som mig.
Det gør mig ondt med din mor.
Hvorfor? Du kendte hende ikke.
- Det må være hende. - Skal jeg åbne?
Til dig.
Hvad foregår der?
- Læg pistolen ned. - Hvor har du den fra?
- Hvorfor? - Det er min brors.
- Er du sikker? - Selvfølgelig, hvor har du den fra?
Jeg tog den. Da jeg så ham i går.
Har du slået min bror ihjel?
Troede du vi ikke kendte til din lille hemmelighed?
Hvorfor?
Bethesda.
Sæt dig.
Jeg har set den så mange gange.
Hvilken historie... og sikken vision du har.
Én ting: Jeg har ikke helt forstået hvorfor du lod kongen gå til sidst.
Lad mig fortælle dig en historie om en anden konge.
En grufuld konge der styrede sit kongerige hensynsløst og uden anger.
En bonde, en hæderlig mand, der stod i gæld til kongen.
Men bonden havde ikke noget at betale ham med.
Så mændene tog det mest kostbare de kunne finde.
Hans to smukke døtre.
Bonden ville ikke lade dem gøre det.
Så de dræbte ham.
Pigerne blev sat til at arbejde, med at servicere kongen og hans venner.
En af søstrene var for svag for dem.
Den anden søster var stærk...
Hun holdt ud og lærte hvordan mænd er.
Den svage var min søster.
Det undrer mig ikke, at du ikke kan kende mig, jeg var kun 10 år.
Men I efterlod noget af et minde, du og din bror.
- Det er længe siden, det var en fejl. - Som du gentog tit, som jeg husker det.
Hør nu...
Hvad er det her?
Jeg vidste du ikke ville sige nej til dette.
Chancen for at interviewe en mand som ham.
En historie der ville garantere dig en tilbagevenden.
En chance for at blive en stor mand en gang til.
Men det var en illusion, for at få dig til at drømme igen.
Så jeg kunne være den, der tog det hele fra dig.
Er du okay?
Hvorfor sætter du dig ikke ned?
Jeg ved hvad du tænker.
Hvorfor?
Hvorfor gå så langt?
Få dig til at forelske dig i mig.
Skabe et liv sammen...
Smerte, Viktor.
Smerten ved at miste dem man elsker.
Jeg ville ikke have du skulle være foruden.
Jeg solgte dig til Trafficant.
Jeg vidste de ville komme efter dig og at du ville dræbe dem for mig.
Efter det, var det dig... og ham.
Og nu er det kun dig.
Ikke endnu... ikke endnu.
Der er bare en ting du skal vide.
Det er en dreng.
Din dreng.
Drengen du altid har drømt om.
Og når han er gammel nok, vil jeg vise ham hvad du var.
Og han vil foragte dig.
Du havde ret, Viktor.
Nogle gange er en simpel kugle ikke nok.